Vechtrovna Korno, 19. – 21. 4. 2013
Sraz byl na Hlavním nádraží v 17:30 a vlakem City Elefant jsme ujížděli do stanice Srbsko. Do vechtrovny to pak byl jen kousek. První problém nastal hned po příchodu, nešla totiž otevřít okenice. Ty se podařilo otevřít a vybalili jsme si a dali si večeři. Když tu se ozvalo: „Bílý signál!“ Vyběhli jsme z vechtrovny a uháněli za křikem prvního důstojníka Arien. A tam jsme potkali Ugu, náčelníka kmene Ugu. Ten nám sdělil, že pokud nechceme být sežráni, musíme chytit mamuta do pasti. Vzali jsme si teda krumpáče a lopaty a šli kopat jámu. Vykopaná byla po kolena hluboká, ale Ugu říkal, že to stačí jen na mamuťátko. S potěšením jsme uklidili nástroje, vyčistili jsme si zuby a šli jsme spát.
Tuto noc jsme se všichni vyspali do růžova. Nebylo to pouze večerní pohádkou, ale i tím, že nás nikdo nebudil a ve spacácích jsme leželi devět hodin. Na snídani jsme se všichni těšili, protože byly buchty. Přišlo nám divné, že vychází na osobu pouze dvě. Až vstala Píšťalka, zjistilo se, že nám další čtyři balíčky zůstaly schované za těstovinami. Takže nakonec jsme každý dostal minimálně pět.
Po snídani jsme si zašli hrát petanque. Radar ho speciálně na tuto příležitost dotáhl z Prahy na zádech. Rozdělili jsme na čtyři týmy podle barev koulí (modrá, žlutá, zelená a červená). Ze začátku nám to moc nešlo, ale postupem času jsme se zlepšovali a házeli přesněji. Díky bohu se nám žádnou kouli nepodařilo hodit až do řeky. Ze začátku to červení (Profesor, Dominik, Patrik) projížděli na plné čáře, ale později se vzchopili a dotáhli to až na vítězství o tři body. Mezitím dopsal Lukáš konečně kroniku za sobotu, takže jsme nemuseli mít před kapitánem strach. Chvíli jsme ještě hráli bojové šátky, když najednou Radar řekl: „Už je oběd, ale ještě před tím jedna, dva, tři, čtyři, pět…“ Všichni se rozběhli pro šátek. „… si půjdou umýt ruce.“ A všichni vylítli po schodech na těstoviny se sýrovou omáčkou. Omáčky nebylo moc, takže jsme si dali i s kečupem.
Po obědě k nám přišel kapitán s tím, že výsadek je u konce. Rozdal nám šerpy, na kterých byl znak zubu. Nezapomněl ani na části hvězdné mapy. Pochválil nás, že jsme dodělali lodní deník. Zabalili jsme si, uklidili chatku a šli ven na štafetové závody a hru Červená, černá. Při picí pauze spadl Tomáš s Patrikem do vody. Byla dost ledová. Přesto se ostatních chtěli také koupat. Holky seděli na schodech a pozorovali kluky, kterým se nějak nechtělo do vody. Nakonec tam ale vlezli všichni.
Cesta na vlak byla rychlá. Na hřišti u nádraží jsme vyhodnotili bodování za třetí čtvrtletí a pak už jen zbývalo nastoupit do vláčku směr Praha. Hodinka uběhla rychle a my se mohli rozloučit na Hlaváku.
Zapsal: Profesor, Lukáš, Mates
Dnes je 8. září 2024
svátek má Mariana
Narozeniny
03.září - Zuzka (20)
04.září - Amálka (18)
06.září - Vláďa (37)
06.září - Matyáš (12)
11.září - Vendy (18)
13.září - Kuba (16)
18.září - Vašek (16)